ADVARSELSTEGN OM SELVMORD SØG PÅ NETTET
"Truer verbalt med selvmord. En nærtstående død for nylig."
- "Udtryk af håbløshed og vrede. - "Nedgang i akademisk præstation."
"Øget brug af bevidsthedsændrende stof. Tab af sexinteresse."
Alaska udviste to af de advarselssignaler. Moderen var død.
Og hun drak mere mod slutningen.
Hun talte om at dø.
For at virke vigtig. Ikke fordi hun mente det.
Hendes karakterer gik ikke ned, og hun var meget interesseret i sex.
Man må virkelig være glad for sex for at have det med dig.
Sjovt.
Hendes humør kunne være uforudsigeligt.
Når hun ikke havde lyst til at svare på "hvornår?", "hvorfor?", "hvem?" -
- kunne hun blive meget tungsindig.
Kan jeg ikke blive tungsindig?
Du har ikke været for munter på det seneste. Og du begår ikke selvmord.
- Eller gør du? - Sjovt.
Okay. Jeg har en teori.
Ikke så sandsynlig, men rimelig.
Den aften ringer telefonen. Jake vil lykønske på dagen. En sød fyr.
Hun har det rædsomt med at date Pudge og vil møde ham.
Så nu er hun rasende, fuld og vred på sig selv.
Hun kører af sted og ser politibilen.
I et glimt står det hele klart, og hun gør det.
Ikke fordi hun var fuld, men fordi hun begik selvmord.
Latterligt. Vi har vendt og drejet det. Hun tænkte ikke på Jake.
Holder du overhovedet af hende? Eller af sandheden?
Hvad taler du om?
Elskede hun dig højt, hvorfor tog hun så af sted den aften?
Elskede du hende, hvorfor lod du det ske?
Jeg var fuld. Hvad er din undskyldning?
Fuck dig.
Hvad glor I alle sammen på?
Hvordan slipper vi ud af denne lidelseslabyrint?
I den seneste tid har vi haft god grund til fortvivlelse.
Men her er I alle sammen. I mit klasseværelse.
Over for al den tristhed, I alle skal igennem -
- vil I, som man siger, overleve.
Så når I forsøger at besvare spørgsmålet om afdøde Alaska Young -
- så spørg jer selv: "Hvad er min grund til håb?"
Hallo, Pudge. Sagtn farten på de knoklede ben.
Jeg ...
Jeg ved, at jeg sagde sårende ting. Og jeg tog fejl.
Jeg vil bare have alt til at være normalt igen. Dig og mig. Normalt.
- Andet ønsker jeg ikke. - Hvis bare vi vidste ...
- Ja. Vi må søge videre. - Hvad nu, hvis vi intet finder?
Der er svar på alt. Man må vide, hvor man skal lede. Jeg har en plan.
DET BEREDNE POLITI ALABAMA
Jeg er Alaska Youngs bror. Jeg må tale med betjenten, der så hende dø.
Er du sikker på, du er 19?
Undskyld mit fransk, men det er noget vrøvl.
Man kan blive gift som 18-årig. Som 14-årig med forældretilladelse.
- Men jeg må først ryge som 19-årig? - Så du er 18?
Giv mig en bøde. Vi må bare vide, hvad du så.
Jeg har set meget, men aldrig det. Hun bremsede ikke.
Hun ramte den bare.
Jeg troede, jeg skulle dø.
Men her er jeg.
Sagde hun noget? Nogle sidste ord?
Det er noget, han dyrker.
Hun var ...
Hun var gået bort, sønnike.
Tror du, det var et uheld?
Jeg har været i politiet i 26 år.
Jeg har set utallige fulderikker, men ...
Alle har været i stand til at dreje.
Hvor fuld var hun?
Blodalkohol 0,21. Det er sandelig fuld.
Stærkt beruset.
Kan vi mon få en kopi af politirapporten?
Det må jeg ikke. Slet ikke til nogle børn.
Forståeligt, men vi er desperate.
Vi søger efter ledetråde til det, der skete.
Der er måske noget i den politirapport, der kan hjælpe os.
Godt. Men kun, fordi du er familie.
Jeg kopierer det, jeg kan. Håber, I finder det, I søger.
Betjenten overbeviste mig om, det måske var selvmord.
Vidste hun, hvad hun lavede, gjorde hun os medskyldige.
Det hader jeg hende for.
Vi bør måske bare lade hende være død.
Tager I til Culver Creek?
Har I haft et dødsfald deroppe?
Det er jeg forfærdelig ked af at høre.
Huset giver.
Jeg vidste, at Alaska duede til noget. Det viste sig ...
Gratis chokoladekager.
På nettet står der, at selvmord oftest er nøje planlagt.
Men intet i rapporten tyder på, hun udtænkte det.
I hendes bil var der studiebrochurer. Hun planlagde fremtiden.
Okay. Fint. Det var ikke selvmord.
Men det giver heller ikke mening som ulykke.
- Vi gør virkelig fremskridt. - Vi har ét træk tilbage.
Vi kan kun forstå Alaska ved at blive lige så fulde, som hun var.
Ørnen har et alkometer derhjemme. Vi behøver det.
Sikken behagelig overraskelse.
Det samme er synet af din overlæbe.
Må jeg give jer parisertoast?
Jeg er ved at lave en petit déjeuner, hvis I har lyst ...
- Nej tak. - Vi har lige spist.
Hvad bringer jer til Ørnereden?
Jeg ved, hvad I kalder mig. Charmerende.
De er en majestætisk fugl. Og patriotisk.
Men vi har talt sammen ...
Vi mener, at det vil være pænt at mindes Alaska officielt.
- Som sagt: Vi har spist. - Ja. Jeg har selskab.
- De ser fantastiske ud. - Madame O'Malley. Åh, gud.
Jeg anede ikke, at du og Ør... mr. Starnes tilbragte tid sammen.
Franskmænd er kendt for raffinement.
Ja, de har en meget raffineret smag, ved jeg.
- Jeg er fra Albuquerque. - Skønt sted.
Merci, Chip. Nu skal jeg bedømme opgaver.
Hold op. Det kan vente.
Og der kommer en lækker æggesandwich direkte fra ovnen.
Jeg må høre alt om jer to.
- Mr. Starnes, din snu satan. - Pas på, Chip.
Wow. Det er fornem fromage.
... jeg kan ikke tage æren.
- Nå, vi skal af sted. - Ja.
- Vi har vurderinger ... - Var det døren?
- Jeg hørte ikke noget. - Heller ikke jeg.
- Er I to ude på noget? - Lort.
Undskyld, jeg ...
Jeg har vist stadig nerverne på højkant.
Og I to har ikke det bedste ry.
Det er forståeligt.
Vi er kendt for før i tiden at have voldt problemer.
Der er ingen trøst mod denne sorg. Det har været rædsomt.
Men en mindehøjtidelighed ville være storartet. Jeg tænker over det.
Tak, fordi du vil overveje det.
Og jeg vil sende jer to en mistelten.
I er vildt søde, og jeg hepper på jer. Mor jer ikke for meget.
- Tak, mr. Martin. - Vi ses.
Hjælp mig, Pudge. Hjælp.
Det er shot nummer seks. Vi må fortsætte.
At drikke så meget vodka er slemt. Men det er mælken, der dræber mig.
Der står, der ikke er dækmærker. Så hun bremsede ikke. Selvmord.
Faldt hun i søvn?
Jeg ved ikke, om man kan køre ligeud, når man sover, men hvis nogen ...
En af jeres kan være forsøgskanin i dét eksperiment.
Av, det brænder!
Pust stærkt ind i denne i to sekunder.
- Sagde du dét til Lara? - Hold mund.
- "0,140." - Hold op, mand!
- Du er 2/3 ad vejen. - 3/4 mod at kaste op.
- Jeg gjorde det! - 0,210. Godt gået, Oberst.
Alt drejer rundt ... Okay.
- Sæt dig. - Tag det roligt.
- Jeg skal kaste op. - Nej, det må du ikke.
Så ødelægger du eksperimentet. Vi behøver flere oplysninger.
- Du skal bestå ædruelighedstesten. - Gå ligeud.
- Er det alt? - Ja.
Det kan jeg gøre.
- Var hun virkelig så fuld? - Tilsyneladende.
- Kan du køre nu? - Nej, nej ...
Pudge. Vi er virkelig dumme.
Vi var værre end dumme.
Hun må have været plørefuld.
Hvorfor troede vi hende, da hun benægtede det?
Fordi vi ikke vidste, om hun var fuld eller ej.
Om hun var lykkelig eller ej.
Vi gjorde altid, som hun ønskede.
- Græd. - Hvad?
- Græd. - Jeg kommer ind.
Ved I, hvad klokken er? Hvad foregår der her?
Ja. Og jeg er meget ked af det.
Obersten har det bare meget svært nu.
Det er Alaska. Det rammer ham hårdt.
Jeg var rådvild og fik fat i Takumi.
Min skulder er kendt som den bedste at græde ved.
Mr. Martin. Noget, jeg kan gøre?
Nej, sir. Jeg er bare taknemlig for at have så gode venner.
Det er jeg også.
Mr. Hikohito, gå tilbage til dit værelse. Det er sengetid. Og, Miles:
Bare hold øje med ham.
Behøver han sorgterapeut, har skolen en.
- Det vil jeg. - Tak, Miles.
- Sluk nu lyset. - Ja.
- Hvordan går det, Miles? - Klarer du dig?
Du ved ...
Vi er så glade for, at du kommer hjem.
Ja. Din mor har tilgivet dig at springe fra thanksgiving.
Hun talte uafbrudt om al den overskydende tranebærsovs.
Det passer ikke.
For din onkel Melvin spiser alt.
Skæld ikke ham ud. Han har fået maveoperation og har det fint.
Kender du til operationen? Er du der?
Elsker jer. Vi ses.
Hallo! Hendes plastik-tusindfryd.
Da vi pakkede sammen på hendes værelse.
- Var hendes plastikblomster der? - Det ved jeg ikke.
- Hvorfor det? - Hvor er politirapporten?
Hvad foregår der, Pudge?
Kors. Her er den.
Fundet i hendes bil. Hendes plastik-tusindfryd.
De tusindfryd betyder noget.
Hvorfor tage af sted med plastik-tusindfryd i bilen?
Hun talte i mobil med Jake og var oprevet, da han nævnte deres årsdag.
Så måske havde hun på feministisk vis blomster til ham for at undskylde.
Ja. Måske.
- Vi taler med Jake. Han må forklare. - Jeg ved ikke ...
Vi må følge efterforskningens facit. Selv om vi ikke kan lide det.
Jeg har det stadig elendigt. Så du må føre ordet.
Kan du slukke for Solen?
- Yo. - Jake. Det er Miles.
Hej, godt at høre fra dig. Jeg har villet ringe til dig.
- Passer det? - Ja.
Vi er i samme båd.
Med vores følelser for hende. Og vores følelser nu.
Som en Alaska-støttegruppe.
Det lyder ... godt.
Alaska er grunden til, at jeg ringer.
Jeg kan også kun tænke på hende. Vi er ens.
Ville hun mon komme med plastik-tusindfryd til dig?
Hvad har det med noget at gøre?
Det ved jeg ikke. Det lyder sært at sige det.
- Det var måske ikke et spor. - Sjovt.
Jeg husker, da jeg mødte hende.
Hun havde en tusindfryd i håret. Sad på broen og var så trist.
Så skide smuk. Drak helt alene.
- Jeg er så forvirret. - Læg på.
- Hun slog op ...
Jeg er ked af det, Jake. Jeg ville ikke gøre dig oprevet.
Jeg ringer til dig igen.
Det var groft.
Vi fik dét ud af den smukke, triste mand, som vi kunne.
- Så blomsterne var ikke til Jake. - Som sagt.
Og de angik ikke årsdagen. Hvorfor ellers medbringe blomster?
- Til et bryllup? - Hvorfor græde hysterisk ...
... på vej til et bryllup?
- Begravelse? - Ingen, hun kendte, var døde.
Ikke for nylig. Kom.
EFTERNAVN: YOUNG
"Mary Ellen Young. Efterlader sig en datter, Alaska."
- Det er hende. - Se datoen. 12. december 1997.
- Samme dato, Alaska døde. - Årsdagen for, hun mødte Jake.
- Også hendes mors dødsdato. - Det glemte jeg.
- Der skulle hun hen! - Der skulle hun hen!
Kors i skuret.
Takumi! Vi ledte efter dig.
- Du pjækkede. - Vi opklarede det.
Jeg så en tusindfryd og huskede så hendes af plastik.
De var i bilen med hende, fordi hun kørte til sin mors grav.
Det var årsdagen for hendes mors død, Det glemte hun.
- Næsten. Derfor var hun oprevet. - Tænk, vi ikke indså det.
Undervurdér ikke dig selv.
Vi indså det med tiden.
Hvad sagde jeg? Der er altid svar.
- Det sagde du faktisk. - Ja.
Hvilke svar?
- Det om tusindfryden. - Blomsterne.
Hvad beviser det? Ikke om det var et uheld eller med vilje.
Præcis hvad har I opklaret?
Kun Alaska ved, om hun faldt i søvn, fumlede med en cigaret -
- og overså politibilen eller så den og gassede op.
De hemmeligheder døde med hende. Og hvad ville indsigt i dem ændre?
Hun ville ikke være mindre død.
Vil du ikke vide det ...
Vi får det aldrig at vide. Gåden kan ikke løses.
Det må vi leve med resten af livet.
- Miles! - Miles!
Miles.
Vil du tilbringe hele ferien i poolen?
Vi vil også tilbringe tid med dig. Det er næsten juleaften.
Okay. Jeg går op om lidt.
Vil I fjerne den for mig, tak?
- Store juleplaner, Chip? - Du ser på den.
Jeg falbyder bare rensdyr-havepynt.
Som et lille tandhjul i det store juleindustrielle kompleks.
- Håber, du får en god jul. - Usandsynligt.
- Hvabehar? - I lige måde, mrs. Wigfield.
Chip ... Én ting at være trist.
Noget andet at være uhøflig mod mine kunder og naboer.
Så glem den holdning, når vi tager til kirken.
Jeg skal ikke i kirke.
Hvabehar?
- Vil du vende Jesus ryggen? - Han har vist vendt mig ryggen.
Du er oprevet, søn. Men du har mere end nogensinde brug for at bede.
- Og for Gud. - Gud?
Hvilken gud ville lade en teenagepige dø i en bilulykke?
Ikke en, jeg behøver.
DOLORES' MANUFAKTUR
TIL: MILES FRA: JULEMANDEN
Hun løber en stor risiko med Zaphod. Det ved familieoverhovedet.
Han har ikke glemt, de er i fjendeland, og holder vagt.
Miles, vil du se "Familien Knurhår" med os?
Den er blevet virkelig god. Flower har forvist Kinkaju og Mozart.
- Handlingen afsløret! - Jeg arbejder.
Forsøger at afslutte opgaven om verdensreligioner.
Eller begynder på den. Det er vigtigt.
Går ikke op i surikaters familieproblemer.
Jeg kan ikke skrive, når du glor.
Jeg har det fint.
Undskyld. Den opgave er en vigtig del af pensum.
Jeg aner ikke, hvad jeg vil skrive.
Så jeg er bare under stort pres.
Din far og jeg vil lade dig vide -
- at du ikke behøver at tage tilbage til Culver Creek.
Du kan gå i highschool her.
Kom hjem. Vi hjælper dig med at komme over det.
- Jeg kommer ikke over det. - Jeg mener jo ikke straks.
Men med tiden vil du komme igennem uvejret.
Ikke det her.
Hvis folk var regn ...
... ville jeg være støvregn.
Og ...
... hun ...
Hun var en orkan, okay?
Det vil ikke komme en dag i livet, hvor jeg ikke tænker på hende.
Sådan føles det nu. Men det vil blive nemmere.
Jeg ønsker ikke, det bliver nemmere!
For det vil betyde, at jeg ikke husker hende mere.
Er det dét, vi hepper på? At jeg glemmer hende?
At hun bare bliver et fjernt minde?
Er det, hvad du ønsker, når du dør? At jeg glemmer dig?
For ligene vil fortsat hobe sig op.
Jo længere jeg lever, jo flere vil dø af dem, jeg kender.
Har jeg plads nok i min hukommelse til dem alle?
Og betyder det overhovedet noget?
En dag vil ingen huske, hun fandtes. Eller at jeg gjorde det!
Alt falder fra hinanden!
Også hukommelser.
Og så har man intet. Ikke engang et skide genfærd.
Bare overvej det.
- Hallo. - Hej, Oberst.
Glædelig juleaften, Pudge.
- Håber, du ved, det var ironi. - Noteret.
Min evne til at forstå sarkasme er stadig intakt.
Ellers er dette venskab slut.
Da du er min sidste ven, har jeg ikke råd til at miste dig.
- Jeg talte med mine forældre ... - Walter Halter og Judy.
- Hils dem. - Det vil jeg gøre.
Men vi drøftede det hele ...
... og ... jeg tager ikke tilbage til Culver Creek.
Det kan jeg ikke.
Det bliver snart forår, og hun får det ikke at se. Jeg kan bare ...
Jeg vil ikke se en verden, som hun aldrig får at se.
Okay. Årstider er noget, man ikke kan undgå.
- Hvad vil du gøre? - Mine karakterer var gode.
- Mine gamle lærere elskede mig. - Hvordan kunne de lade være?
Så mine forældre siger, at de vil være glade for at få mig igen.
Godt. Fremragende.
Rart at kunne flygte fra problemerne.
At vide, alt bliver godt.
Jeg ønsker dig en blød landing. Og held og lykke.
GENERALEN I SIN LABYRINT
Vi har lukket for i aften.
- Hvad laver du her? - Dr. Hyde.
Du ville ikke gå i kirke. Det ser ud til, kirken kom til dig.
- Værsgo. - Mor. Jeg vil ikke have en småkage.
- Utroligt, du ringede til ham. - Utroligt, han kom.
En ære, De er her, dr. Hyde.
Jeg lader jer være, men behøver I noget, så råb op.
- Tak, Dolores. - Selv tak.
- Så ... - Så ...
- Du har en religiøs krise? - Ingen krise. Ingen tro.
- Folk må tro på noget. - Folk er nogle fjolser.
Så du vil dømme over hele menneskeheden?
Bare fjolser.
Jeg værdsætter, du kom. Men det er unødvendigt.
Jeg behøver intet "Det hele er Guds plan"-, "Livets kredsløb"-vrøvl.
- Ikke mit ærinde. - Ikke at opmuntre?
Nej, jeg er her for at være sammen med dig.
Du sørger. Lad dig selv sørge. Kæmp ikke imod.
Jeg har måske lyst til at kæmpe.
Alaska er død. Miles kommer ikke igen.
- Jeg tilbringer julen med min lærer. - Så dyrk din vrede.
Tillad dig at føle det, du føler.
Det eneste håb om at nå ud på den anden side er at gennemgå det.
Og jeg går sammen med dig.
Så skal du sidde her længe.
Det er i orden. Jeg skal ikke noget.
Det er i orden.
Det er i orden. Det er okay.
Det er okay.
Det er okay, sønnike.
Jeg forstår ikke, hvorfor han skulle tage min ven.
- Jeg savner bare min ven. - Det ved jeg.
Lad det komme ud. Det er godt. Jeg savner hende også.
Et Stort Måske. Det kan jeg lide.
Det er flertydigt nok. Ukvantificerbart.
På en måde magisk. En pokkers metafor.
VELKOMMEN TILBAGE TALERDAG 2006
Nå, det ser ud til, at jeg alligevel ikke får en single.
- Beklager at måtte skuffe dig. - Du kan aldrig skuffe mig, splejs.
Vi har tænkt meget over, hvordan vi bedst mindes hende.
Så jeg er stolt over at præsentere Alaska Young-mindebænken.
Alaska elskede at læse.
Så måske, med foråret på vej -
- vil andre elever sidde på hendes bænk og læse og vove at drømme.
De gav hende en skide bænk? Hun ville have hadet det lort.
Så giv hende noget, hun havde elsket.
Dårlig vin og skidtvigtige metaforer?
Jeg ved ikke ... Hvad med en gavtyvestreg?
Ja, storartet. En minde-gavtyvestreg.
Alaska Young Minde-Gavtyvestregen.
Hun arbejdede på en idé. Ville gemme den til afgangsåret.
Den kom aldrig over planlægningsfasen, men er god.
Udført som planlagt er den mere end god. Den er episk.
Men vi må bruge flere end os.
Sandt nok. Vi får brug for hele skolen. Og vi kan få problemer.
- Jeg er med. - Ditto her.
- Med. - Lad os skabe historie.
TALERDAG
Jeg kan ikke give dig mere gratis. Ledelsen var utilfreds.
- Jeg vil ikke have gratis kager. - Hvad så?
Jeg vil have dig.
- Hej. - Sara, jeg har brug for dig.
- Gør ikke det her. - Hvad? Nej, ikke sådan.
Hvad foregår der?
Kors, Longwell, tag trøje på. Din alabasterhud blænder mig.
- Hvad handler det om, Chip? - Noget større end os alle.
Okay.
- Miles? Hvad er der? - Hej.
Husker du, da du stjal skoleklokken og begravede den?
Den største gavtyvestreg i skolens historie? Ja.
Hvad med at deltage i det nye største nummer?
Fortsæt.
Mr. Starnes, Miles og jeg er her som repræsentanter for 1. g'erne -
- for at sige, at vi har valgt vores taler.
Skønt. Det er en berigende dag. Hvem er det?
- En ven af Miles' far. - Dr. William Morse.
Han er professor i Florida. Studerer unges seksualitet.
- Sigter vi mod strid? - Åh, nej.
Jeg har mødt dr. Morse. Interessant, men ikke kontroversiel.
Han studerer bare unges forståelse af sex -
- og hvordan den ændres og vokser.
Han er imod sex før ægteskabet.
Åh, Lee. Det lyder meget interessant.
Hvad angår teenageres seksualitet, er deres vigtigste organ sindet.
Lad mig ringe til ham.
DR: WILLIAM MORSE PSYKOLOGISK INSTITUT
Det er dr. Morse.
Velkommen! Dette er en historisk dag på Culver Creek.
Det var vores grundlægger Philip Gardens vision.
I elever og vi i fakultetet -
- skulle en eftermiddag om året høre på udefrakommendes visdom.
I år har vi to ansete gæster.
3. g'erne har valgt Alabamas vicejustitsminister Tim Harris.
1. g'erne har valgt en lige så interessant taler.
Dog åbenbart ikke lige så punktlig.
Der er han:
Dr. William Morse er psykologiprofessor i Florida.
- En respekteret forsker. - Han taler om dig.
- Den klør. - Okay. Smil.
Hans emne er interessant.
Så velkommen til dr. William Morse.
Doktor.
Velkommen. Tak, fordi du kom.
Bekræftede vi, han kan læse?
Goddag.
Jeg er her i dag for at drøfte -
- det fascinerende emne: teenageseksualitet.
Min forskning er seksuel lingvistik.
Især måden, unge drøfter sex og beslægtede spørgsmål på.
Det er mere sandsynligt, at drenge objektiviserer pigers kroppe -
- end omvendt.
Drengene siger til hinanden, at den og den har frække bryster.
Piger siger snarere, at en dreng er "sød".
Et begreb, der beskriver både følelsesmæssige og fysiske træk.
Virkningen er, at piger bliver rene ting -
- mens drenge af piger ses som hele personer.
Du er så hot, at jeg ønsker, at du tager alt tøjet af!
Tak! Det, der lige skete, er en meget interessant sag.
En kvinde objektiviserer mig, en mand.
Så usædvanligt, at jeg må antage, hun laver sjov.
Hun laver ikke sjov! Tag alt dit tøj af!
- Gør det, hotte fyr! - Ja, baby!
Det er sandelig vigtigt at undergrave det patriarkalske paradigme.
Dette er vel en måde at gøre det på.
Godt, så.
Dette er for Alaska Young!
Ja, Pudge!
Dette er for Alaska Young!
Dette er for Alaska!
Åh, gud!
Okay.
Godt, det er nok. Det er nok, dr. Morse.
Afslut det, dr. Morse.
De må straks forlade campus.
Stop dog. Dette er slet ikke godkendt.
Jeg har aldrig givet lov til noget af det.
Det er nok. Det er nok. Okay, det var ...
Det var uventet. Okay ...
Det er ikke sjovt. Den næste er hovedtaleren.
Alabamas vicejustitsminister Tim Harris.
Mr. Martin. Mr. Halter. I drenge er da frække.
Før du bliver vred, kan det kun bevises, at vi inviterede en -
- som vi antog var en ekspert i seksuelle udtryk -
- men viste sig at være en, der er ekspert i at udtrykke seksualitet.
Det, han sagde.
- Jeg er ikke vred. - Ikke det?
Gør aldrig sådan noget igen. Men du godeste.
"Undergrave det patriarkalske paradigme?" Ligesom hun ville sige.
Skønt jeg ikke kender lyden, hørte vi vist lige Ørnen le.
- Mirakler sker. - Største gavtyvestreg nogensinde.
- Det var så sejt. - Det må jeg give ham.
Gus kan nogle dansetrin.
Jeg kom her for at finde et Stort Måske.
Finde ægte venner, et større liv.
Hvad har du gang i?
Skriver endelig essayet til Hyde.
Hun sagde, jeg måske er en forfatter.
Så det første, jeg skriver, skal være om hende.
Undskyld, jeg afbryder, men vi må gøre én ting til.
Før jeg kom her, var mine eneste venner de afdødes ord.
Som William McKinley, den tredje præsident, der blev myrdet.
Han levede i adskillige dage, efter han blev skudt.
Mod slutningen græd hans kone: "Jeg vil også gå bort."
Med sine sidste kræfter sagde McKinley til sin kone:
"Vi går alle bort."
Og så måtte Alaska gå bort.
Fordi jeg og Obersten dummede os.
Vi lod hende slippe igennem vores fingre.
Vi vil altid leve med ting, der blev gjort og ikke gjort den dag.
Kunne vi blot se den uendelige kæde af konsekvenser -
- af vores mindste handlinger.
Men vi kan ikke vide bedre, før det er nyttesløst.
Jeg troede først, hun bare var død. Bare mørke.
Bare en krop, der ædes af kryb.
Af og til tror jeg stadig, at efterlivet er opfundet som trøst.
For at gøre vores tid i labyrinten tålelig. Men dette giver mig håb:
Tager man Alaskas genetiske kode og tilføjer hendes erfaringer -
- og forhold, hun havde med andre -
- og tager hendes kropsstørrelse og -form, så får man ikke hende.
Der er noget helt andet.
En del af hende er større end summen af de kendte dele.
Og den del må tage et sted hen.
For energi, der én gang er skabt, ødelægges aldrig.
Og tog Alaska sit eget liv, er dét håbet, jeg ville have givet hende.
At forstå, at alt i livet kan overleves.
For vi er lige så uforgængelige, som vi selv tror, vi er.
Så jeg ved, hun tilgiver mig, ligesom jeg tilgiver hende.
Vi kan ikke blive født, og vi kan ikke dø.
Vi kan kun ændre former, størrelser og fremtrædelsesformer.
Jeg kender mange sidste ord, men har aldrig hørt hendes.
Jeg vil aldrig kende til hendes tanker i de sidste stunder.
Vi får aldrig at vide, om hun forlod os med vilje.
Men uvidenhed vil ikke afholde mig fra omsorg.
Vi må se tåbelige ud.
Alaskas sidste ord til mig var: "Fortsættes ..."
Og hun havde ret. Jeg må fortsætte.
Jeg vælger labyrinten.
Selv om der ikke er nogen udvej. Selv om vi alle skal bort.
Selv om alt falder fra hinanden.
- Hej! - Godmorgen.
Okay.
TIL KÆRT MINDE OM ALASKA YOUNG
Stop det! Stop det!
Jeg vil altid elske Alaska, min uærlige nabo -
- af hele mit uærlige hjerte.
Thomas Edisons sidste ord var: "Det er meget smukt derovre."
Jeg ved ikke, hvor "derovre" er, men jeg tror, det er et sted.
Og jeg håber, der er smukt.
Tekster: Peter Buhl www.sdimedia.com